Selvom alle lande gerne ville -
kunne afvise denne påstand,
ved vi franskmænd:
Verdens bedste mad, bliver lavet i Frankrig.
Den bedste mad i Frankrig, bliver lavet i Paris.
Og nogen vil hævde at den bedste mad, bliver lavet af Auguste Gusteau.
Gusteaus' restaurant er toppen i Paris,
booket fem måneder i forvejen.
Og hans uovertrufne passion, til den franske kogekunst -
har gjort hans modstandere misundelige.
Han er den yngste kok, der nogensinde har fået fem-stjerner.
Gusteaus' kogebog, "Enhver kan lave mad!" -
røg direkte ind på toppen.
Men ikke alle er vilde, med hans store succes.
Morsom titel: "Enhver kan lave mad!"
Det morsomste er næsten, at Gusteaus virkelig tror på det.
Jeg, derimod, tager madlavning dybt seriøst.
Og nej, jeg tror ikke, at alle kan lave mad.
Dette er så mig.
Jeg tror det er åbenlyst, at jeg burde tænke lidt grundigere over mit liv.
Mit problem?
For det første: Jeg er en rotte.
Hvilket betyder, mit liv er svært.
For det andet: Min dufte- og smagssans er utrolig veludviklet.
Mel, æg, sukker, vanilje sukker -
Mmh! Med et strejf af citron.
Kan du virkelig dufte alt det? Du har virkelig et naturtalent.
Dette er Emile, min bror. Han er let at imponere.
Nå, så du kan dufte ingredienserne? Og hva' så?
Det her er min far. Han bliver aldrig imponeret.
Desuden er han også, lederen af vores gruppe.
Hvad der er galt i, at have højt udviklede sanser?
-Wow, wow! Spis ikke den der! - Hva' foregår her?
Det viste sig at den mærkelig lugt var rottegift.
Lige pludselig mente min far ikke, at mit talent var ubrugeligt.
Jeg havde det helt fint, med mit naturtalent -
indtil min far, gav mig et arbejde.
Fin.
Yep, det stemmer, gift-tjekker.
Fin fin.
Fino gadino.
Næsten guddommelig.
Hvilket betyder ren. Du ved, guddommelig er...
Bare glem det. Næste.
I det mindste gjorde det min far stolt.
Nåh, føler du dig ikke vigtigere, Remy? Du har hjulpet til en hellig sag.
Hellig? Vi er tyve far.
Og det vi stjæler, indse det, det er affald.
Det er ikke tyveri, hvis ingen vil have det.
Hvis ingen vil have det, hvorfor stjæler vi det så?!
Lad os bare sige det sådan, vi blev aldrig enige.
En ting var jeg dog klar over
Hvis du bliver hvad du spiser, vil jeg kun spise de gode ting.
Men min far mener at -
Mad er brændstof.
Hvis du bliver for kræsen med hvad du putter i, vil din motor gå død.
Hold nu mund, og spis dit affald.
Prøv nu og hør her, hvis vi absolut skal stjæle -
hvorfor så ikke stjæle det gode, som vi kan finde i køkkenet -
hvor intet er forgiftet?
For det første: Vi er ikke tyve.
For det andet: Bliv væk fra køkkenet og menneskene.
Det er farligt!
Jeg er godt klar over, at jeg burde hade menneskene -
men der er et eller andet over dem.
De overlever ikke bare, de oplever, de skaber.
Altså prøv bare at se, hvad de gør med maden.
Hvordan skal jeg beskrive det -
God mad, er som musik du kan smage, og farver du kan dufte til.
Du lever i en fortræffelighed.
Det eneste du skal gøre, er at stoppe op og smage på det.
Åha, Gusteau havde ret.
Åh, mmh, jah.
Åh, utroligt.
Hver smag var total unik.
Men hvis man blandede to smage sammen -
var det noget helt nyt.
Efter dette, levede jeg et hemmeligt liv.
Den eneste som vidste om det var Emile.
Hey, Emile. Emile.
Jeg har fundet en svamp!
Kom nu, du er god til at gemme mad. Hjælp mig med at finde et godt gemmested.
Han forstår mig ikke men jeg kan være mig selv, når jeg er sammen med ham.
Hvorfor går du så mærkeligt?
Jeg gider ikke konstant, at vaske mine poter.
Tænker du aldrig på, at det er de samme poter -
som vi rører ved vores mad med?
Tænker du aldrig på, hvad vi putter ind i vores mund?
Hele tiden.
Når jeg spiser vil jeg ikke smage, hvor mine poter har været
Jamen, fortsæt bare.
Men hvis far ser dig gå sådan, kommer han ikke til at lide det.
Hvad er det, du har der?
Aha, åh, ååh -
Har du fundet ost?
Og ikke bare en hvilken som helst ost, Tomme de chèvre de pays!
Den ville være perfekt, sammen med min svamp!
Og...
Rosmarin! Rosmarin -
sammen med et par dråber, fra dette græsstrå.
Jamen... Smid det op i bunken -
Vi gider ikke smide det sammen med skraldet. Det her er noget helt specielt!
Jamen vi skal vende tilbage, til flokken inden -
solnedgang, du ved ellers bliver far helt -
Emile!
Her er muligheder, som endnu ikke er opfundet.
Vi bliver nødt til at lave dette -
Hvordan vi så skal lave dette, er et større spørgsmål -
Ja!
Hemmeligheden er at blive ved med at dreje den -
Få hele den røgede smag jævnt fordelt.
Det uvejr kommer tættere på os -
Hey, Remy, jeg tror altså ikke, at vi burde være så tæt -
Du bliver nødt til at smage det her!
Det er, den har denne her helt specielle, brændte, smeltende...
Det er ikke en decideret røget smag. Det er en helt speciel -
Den har lidt denne her "ka-boom-zap" agtige smag. Synes du ikke?
- Hvad ville du kalde den smag for? - Lynende-agtige..?
Ja, den er lynende-agtig! Vi bliver nødt til at gøre det igen.
Okay næste gang stormen kommer, går vi op på taget -
Jeg ved hvad vi mangler - safran! Safran ville gøre det endnu bedre.
Safran. Hvorfor har jeg en følelse af at -
- det er inde i køkkenet? - Det er inde i køkkenet!
- Safran. - Nej ikke det.
Safran
Jeg kan ikke lide det. Hun vågner snart.
Jeg har været her en million gange.
Hun tænder for mad-kanalen, og hun vågner aldrig igen.
Har du været her en million gange?
Jeg siger dig, safran er lige det vi mangler. Gusteau elsker det krydderi.
Okay. Hvem er Gusteau?
Ikke andet end den bedste kok i verden. Han skrev denne kogebog.
Vent. Kan du læse?
- Tja.. Ikke sådan overdrevent. - Åh, mand. Er far klar over det?
Man kunne fylde en bog, med alt det far ikke ved.
Og det har de gjort, det er derfor jeg læser. Hvilket også er vores hemmelighed.
Jeg kan ikke lide hemmeligheder.
Alt det her madlavning, læsning og TV-kiggeri -
mens vi læser og laver mad.
Det er som om du gør mig medskyldig, og jeg bare har ladet dig gøre det.
Hvorfor lader jeg dig det?
Hvad er det der tager dem så lang tid?
Ahh, I'Aquila safran. Italiensk, hva'...
Gusteau siger det er fremragende. Det er godt at den gamle dame er en madelskende -
Glem alt om mystik. Det her handler om din madlavning.
Hey! Det er Gusteau. Se Emile.
God madlavning, er ikke for de svage hjerter
Du må være opfindsom, have et stærkt sind -
Du må prøve ting, også selvom det viser sig ikke at du -
Og du må ikke lade, nogen begrænse sig -
bare på grund af hvem du er.
Din eneste grænse er sin sjæl.
Hvad jeg siger er sandt. Enhver kan lade mad. Men kun de frygtløse, kan blive store.
Sand poesi.
Men det holdt ikke for evigt.
Gusteaus' restaurant mistede en, af dens fem stjerner -
efter en kritisk anmeldelse, af den franske madanmelder, Anton Ego.
Det var et stort tab for Gusteau -
og den knuste kok, døde kort tid efter -
hvilket, traditionen tro, betød tabet af endnu en stjerne.
Er Gusteau død?
Åh!
Åh! Åh!
Ååh!
Løb!
Nej, du fører hende til hulen!
- Hjælp Remy, hjælp! - Emile! Sving lysekronen!
Jeg prøver på at gribe dig!
Emile, sving dig over til mig.
Flygt! Alle sammen, til bådene!
- Lad mig komme forbi - Bogen.
- Lad mig komme forbi! - Bogen!.
Undskyld mig. Flyt dig, flyt dig.
Kom nu, kom nu. Afsted, afsted, afsted.
Få broen op! Afsted, kom nu!
Hey, Johnny! Skynd dig!
Skub til. Kom nu.
Fart på!
- Tag babyen! - Ræk mig din pote.
Hey! Vent på mig!
Er alle her? Har vi alle?
- Vent lidt, hvor er Remy? - Lige her. Jeg kommer.
Jeg kommer!
Hold ud søn. Giv ham noget han kan holde fast ved.
Kom nu knægt. Paddel, søn.
Kom nu, stræk dig efter den.
Du kan godt.
- Remy! - Far!
Kom nu. Du kan godt. Du kan godt.
Gutter, vent. Stop!
Remy. Kom nu, paddel.
Vent. Vent på mig, vent.
Far?
Hvilken vej?
Jeg ventede -
på en lyd -
en stemme -
et tegn -
et eller andet.
Hvis du er sulten Remy, så smut op og kig dig omkring.
Hvorfor sidder du og surmuler?
Tja... Jeg har lige mistet min familie, alle mine venner -
højst sandsynligt for altid.
- Hvordan ved du det? - Tja, jeg...
Du er blot en tegning. Hvorfor snakker jeg til dig?
Tja.. du har lige mistet din familie, dine venner. Du er ensom.
Jah... Men du er død.
Ah.. Men det passer ikke, sammen med ønsketænkning.
Hvis du tænker på hvad der ligger bag dig -
bliver du aldrig i stand til, at se det der ligger foran dig.
Gå nu op, og kig dig omkring.
Åhh...!
Champagne!
Hvad laver du?!
Jeg er sulten.
Jeg ved ikke hvor jeg er -
og jeg ved ikke, hvornår jeg finder mad igen.
Remy, du er bedre end det. Du er kok.
En kok laver, en tyv stjæler. Du er ikke en tyv.
Men jeg er sulten.
Mad skal der nok komme Remy.
Der kommer altid mad, til dem som elsker at lave det.
- Tror du jeg ikke tør? - Du har ikke det, som skal til!
Paris?
I al denne tid, har jeg været nedenunder Paris?
Wow.
Det er smukt.
Det smukkeste.
Gusteaus? Din restaurant?!
Du har ledt mig til din restaurant.
Det tyder lidt på det ja! Her er den! Jeg har vist dig vejen!
Jeg bliver nødt til at se det her.
Klar på bord syv. Er der lige straks.
En omgang stegt gedde. Klar lige straks.
Jeg har brug for flere suppeterriner, tak.
Jeg skal bruge to omgange med lam. Jeg skal bruge flere porre.
Jeg skal bruge to laks, tre salat kompotter, og tre fileter.
Tre gange salat kompot er på vej.
Laver to gange laks.
Tre fileter på vej. Jeg skal bruge flere tallerkner.
Klar bord syv. Tre gange salat kompot er klar.
Hallo, køkkenchef Skinner. Hvordan har din aften været?
Bonjour, køkkenchef. Hallo, køkkenchef Skinner.
- Evening, chef. Bestiller "deux filet".
Hey chef, se hvem der er her.
Alfredo Linguini, Renatas lille dreng.
- Hej. - Du er blevet vokset, hva'?
Du husker vel Renata, Gusteau's gamle flamme?
- Ja. Hvordan har du det... - Linguini.
Ja, Linguini. Flinkt af dig, at kigge forbi Hvordan er...
- Min mor? - Renata.
- Ja, Renata. Hvordan har hun det? - Godt.
Tja, ikke... Hun har haft det bedre. Jeg mener -
Hun er død.
Åh -
Det er jeg ked af.
Nåh, det skal du ikke være. Hun troede på Gud, så hun bliver passet på.
Du ved, "et liv efter døden".
- Hvad er det her? - Hun efterlod det til dig.
Jeg tror, hun havde håbet at det ville hjælpe -
mig med at få et arbejde her.
Jamen selvfølgelig! Gusteau ville ikke have tøvet.
Enhver af Renetas sønner er velkomne.
Ja. Vi gemmer den, og hvis noget bliver ledigt så -
Vi har allerede ansat ham.
Hvad?! Hvor vover du, at ansætte en uden -
Vi havde brug for en opvasker.
Åh, opvasker. Tjaa...
Jeg er glad for at vi kunne hjælpe.
Uh...
Jeg kan ikke tro mine egne øjne.
Et ægte gourmet køkken, og jeg får mulighed for at se.
Du har læst min bog. Lad os se, hvor meget du virkelig ved.
Hvem af dem, er chefkokken?
Åh! Øh...
- Øh, ham der. - Flot.
Hvem er den næstøverste?
Souschefen. Ham der.
Souschefen, er ansvarlig for køkkenet, når køkkenchefen ikke er til stede.
Saucier, er ansvarlig for sovsen. Meget vigtigt.
De to under kokke, begge utrolig vigtige.
Køkkenassistenter, de er også kokke. Begge utrolig vigtige.
Du er en klog rotte. Nå, hvem er han så?
Åh, ham? Han er ikke nogen.
Ikke nogen. Han er en del af køkkenet.
Han er vaske-et eller andet.
Enten vasker han op, eller også går han ud med affaldet.
- Han laver ikke mad - Men det kunne han.
Øh... Nej. Hvordan ved du det, hvad er det jeg altid har sagt?
Alle kan lave mad.
Tjo, ja alle kan. Men det betyder ikke, at alle skal.
Men det stopper ikke ham, se selv?
Hvad er det han gør? Nej, Nej, Nej. Det er forfærdeligt!
Han ødelægger suppen. Og ingen opdager det?!
Det er din restaurant. Du må gøre noget.
Hvad kan jeg gøre? Jeg er bare en fantasifigur i din hjerne.
Jamen han ødelægger suppen!
Vi må fortælle nogen at -
Bord fem er klar.
Kommer ned nu. Parat.
Ah!
Varmt! Åben ovnen!
Ah!
Er på vej.
Ooh!
Oui, chef. En filet mignon, tre lam, to ænder.
Send de her souffléer til bord seks.
Fem minutter, køkkenchef. - Åh, Gud.
I aften, vil jeg gerne anbefale vores foie gras.
Den har en enestående finish.
- Uh! - Arh!
Hmm.
Klar på bord syv. Kom nu! Lad os komme i gang!
Ja, køkkenchef.
Remy! Hvad venter du på?
Bliver du ved med at komme frem?!
Du ved hvordan du skal redde det. Det her er din store chance.
Suppen! Hvor er suppen! Fjern dig!
Flyt dig opvasker-dreng!
Laver du mad?
Hvor vover du at lave mad i mit køkken?!
Hvor har du den frækhed fra -
til overhovedet at tænke på noget, så åndssvagt som det?!
Jeg burde drukne dig, og dele dig i kvarte -
Jeg gør det. Jeg tror loven er på min side.
Larousse, drukken og del denne mand i kvarte
efter du har puttet ham i kødhakkeren, og klemt al fedtet ud af hans hoved.
- Hvad er det du ævler om? - Su... Supp.. Suppen!
Suppen?
Stop den suppe!
Nej..!
Tjener?
Linguini!
Du er fyret!
F-Y-R-E-T! Fyret!
Hun vil tale med kokken.
Jamen, øhh, han -
- Hvad sagde kunden? - Det var ikke en kunde. Det var en anmelder.
- Ego? - Solene LeClaire.
- LeClaire? Hvad sagde hun? - Hun kunne lide suppen.
- Vent. - Hvad mener du med, "vent"?
Det er dig der er grunden til, at jeg er havnet i denne situation.
Der er nogen som taler om din suppe.
Hvem prøver du på at narre?
Er jeg stadig fyret?
- Du kan ikke fyre ham. - Hvad?
LeClaire kan lide den, ikke? Det er ikke for sjov hun har fortalt dig det.
Hvis hun skriver en anmeldelse på baggrund af suppen -
og hun finder ud af, at du har fyret kokken -
- Han er opvasker. - Som, har lavet noget hun kunne lide.
Hvordan kan vi hævde, at vi opretholder mindet om Gusteau -
hvis vi ikke holder fast, i hans traditioner?
Og hvilket minde er det, frøken Tatou?
Enhver kan lave mad.
Måske har jeg været lidt hård, overfor vores nye opvasker.
Han greb en dristig chance -
og vi burde belønne ham, som Gusteau ville have gjort.
Hvis han ønsker at leve livet farligt -
hvorledes kan vi så forhindre ham i det?
- Du var ved at flygte? - Nåh, ja.
Siden du har vist så stor begejstring for, han kokke-karriere -
burde du også være ansvarlig for den.
Ellers andre?
Så vend tilbage til arbejdet.
Du er enten meget heldig, eller meget uheldig.
Du får lov til at lave suppen en gang til, og denne gang følger jeg nøje med.
Meget, meget nøje.
De går og tror du er kok. Men ved du hvad jeg tror, Linguini?
Jeg tror du er en lille, luskende -
ROTTE!!!
- Rotte! - Få fat på rotten.
Linguini. Find noget at fange den med.
Den slipper væk. Fang den, fang den, fang den.
- Hvad skal jeg nu gøre? - Dræb den.
- Nu? - Nej, ikke i køkkenet, er du åndssvag?
Er du klar over hvad der ville ske -
hvis nogen som helst, fandt ud af, at vi havde en rotte i vores køkken?
De ville lukke stedet.
Vores ry hænger i en meget tynd tråd.
Tag den væk her fra. Langt væk. Dræb den, skil dig af med den. Afsted!
Wow!
Åhh..!
Se ikke sådan på mig! Du er ikke den eneste som er fanget.
De forventer at jeg skal lave suppen igen.
Jeg mener, jeg var ikke ambitiøs. Jeg prøvede ikke på at lave mad.
Jeg prøvede bare på, at holde mig ude af problemerne.
Det var dig som legede, med alle krydderierne!
Hvad puttede du i? Oregano? Nej? Hvad? Rosenmarien?
Det er et krydderi, er det ikke? Rosenmarie?
Du puttede ikke rosenmarie i?
Hvad var så alt det med kasten rundt og -
Jeg har brug for dette arbejde. Jeg har mistet så mange.
Jeg ved ikke hvordan man laver mad, og nu sidder jeg faktisk og snakker til en rotte som om -
Nikkede du lige?
Har du nikket?
Du forstår mig?
Så jeg er ikke sindssyg?
Vent lidt, vent lige lidt.
Jeg kan ikke lave med, kan jeg?
Jamen du -
Det kan du, ikke?
Hver ikke så beskeden. Du er en rotte, for søren da også.
Hvad end du gjorde, var de vilde med det.
Jah... Det her kunne godt gå.
Hey! De var vilde med suppen!
De kunne lide suppen. Tror du, du kunne gøre det igen?
Okay. Jeg slipper dig løs nu.
Men vi er sammen om det her, ikke?
Okay.
Så er vi her endelig.
Altså det er ikke meget, men det er du ved -
Ikke noget særligt.
Det kunne være værre.
Der er el og varme, og en sofa med et TV.
Så du ved, hvad der er mit er dit.
Er du...
Er dette en drøm?
Den aller bedste slags drøm.
En vi kan dele.
Men hvorfor her?
Hvorfor nu?
Hvorfor ikke her?
Hvorfor ikke nu?
Hvilket bedre sted findes der at drømme i, end her i Paris?
Godmorgen mini-kok, så står vi -
Åh, nej.
Idiot! Jeg vidste det her ville ske!
Jeg lukkede en rotte indenfor i mit hjem, og sagde hvad der er mit er hans -
Æggene er væk!
Idiot! Han har stjålet mad, og stukket af. Hvad havde jeg regnet med!
Det er hvad man får ud af at stole på en -
Hej... Er det til mig?
Mmh!
Det er lækkert. Hvad har du puttet i?
Hvor fik du det fra?
Hør her, det er lækkert. Men du må ikke stjæle. Jeg køber nogle krydderier, okay?
Åh nej! Vi kommer for sent, og så på første dag!
Kom så, mini-kok.
"Selvom jeg selv, som mange andre anmeldere -
"havde dømt Gusteaus til døden, efter hans død -
"var suppen som en åbenbaring. En krydderet, men alligevel raffineret smags-oplevelse."
- Solene LeClaire? - Ja!
"Imod alle odds, har Gusteaus genvundet vores respekt.
"Nu må tiden vise, om de har fortjent det."
Nå men -
Du ved.
Jeg ved godt det er dumt og underligt, men ingen af os kan gøre dette alene -
så må vi hjælpes ad, ikke? Er du med?
Så lad os gøre det her!
Jeg -
Velkommen i helvede. Lav nu suppen en gang til.
Tag så lang tid du måtte få brug for. En uge hvis det er det, som skal til.
Suppe...
Din lille..!
Av!
Din lille...
Du bliver nødt til -
Det her kommer ikke til at fungere.
Jeg mister fatningen, hvis det fortsætter sådan her!
Vi bliver nødt til at finde på noget andet.
Noget som ikke betyder at, der skal bides, nives eller -
at løbe op og ned af min krop, med de små poter.
Ingen bid! Ingen løjer! Intet!
Ingen løjer, ingen faren rundt. Forstår du, mini-kok?
Mini-kok?
Åh, du er sulten.
Okay. Lad os lige finde ud af noget.
Du ved hvordan man laver mad, og jeg ved hvordan man skal se ud som -
menneske.
Vi må bare finde på et system, så jeg gør, hvad du ville gøre -
på en sådan måde, at det ser ud som om, at jeg bliver styret af en lille rotte.
Gider du være sød at høre efter?! Jeg er sindssyg, sindssyg - sindssyg!
Står midt i et køleskab snakker med en rotte, om at lave mad i en restaurant.
- Jeg får aldrig lavet den suppe! - Linguini?
Vi bliver nødt til, at snakke sammen.
Jeg kan ikke konstant kigge efter, et ja- eller nej-nik fra en rotte -
Rotten! Jeg så den!
- En rotte? - Ja en rotte. Lige ved siden af dig.
Hvad er det du laver herinde?
Jeg er bare lige ved at, finde ud af hor de forskellige ting ligger.
Så er det ud.
Det er nok at én, er klar over hvor tingene ligger.
Det var tæt på. Er du okay deroppe?
Wow!
Hvordan gjorde du det?
Det er utrolig ubehageligt det der!
Efter blot få sekunder vidste jeg, at vi havde fået den eksakt samme idé.
Okay.
Øhm?
Hvor tager du mig hen? Vent.
Wow!
Vent. Det beklager jeg.
Wow!
Okay.
Mmm-hmm...
Okay.
Wow
Wow!
À votre santé!
Okay.
Det burde være det.
Mmm.
Tillykke. Du var i stand til, at gentage din uheldige succes.
Men du bliver nødt til at kunne lave mere end suppe, hvis du vil have en chance i mit køkken, min dreng.
Colette vil være ansvarlig for, at lære dig hvordan tingene fungere her.
Hør her, jeg vil bare have dig til at forstå -
hvor beæret jeg er, over at kunne studere under så -
Nej! Nu hører du her, du skal bare vide hvem det er du er oppe imod!
Hvor mange kvinder, kan du se i dette køkken?
Tja.. Jeg -
- Kun mig. Hvorfor tror du det er sådan? - Tja, jeg -
Fordi "haute cuisine" er en forældet form for hierarki -
opbygget af gamle regler, skrevet af gamle mænd.
Regler som er designet til at gøre det umuligt, for kvinder at komme frem i verden.
Men jeg er her stadig. Og hvordan kan det så være?
Fordi, tjaa... Fordi du -
Fordi jeg er den hårdeste kok, i dette køkken.
Jeg har arbejdet hårdt, i alt for lang tid for at ende her -
og jeg har ikke tænkt mig at sætte det hele over styr, på grund af en eller anden opvasker som bare var heldig.
Forstået?
Wow!
Nemt at lave. Nemt at spise. Gusteau laver kinesisk mad -
Ki-nemt
- Smukt arbejde, François, som sædvanligt. - Det er godt, ikke sandt?
Jeg vil have dig til at lave noget, som passer sammen med mit seneste frossen-mad-koncept.
"Gusteaus Korn-hvalpe"
De er som små korn-hunde, bare mindre. Snack-størrelse..
Hvad er majs-hunde?
Billige pølser, dyppet i smør og friture-stegte. Du ved, fra Amerika.
Tryl et eller andet frem.
Måske Gusteau i overalls og med en bonde-hat.
Eller som en stor majs-kolbe, klædt ud som en hund.
Ja. Men, med lidt værdighed.
Få fat på min advokat!
Nå men, som testamentet kræver det -
at efter en periode på to år, efter at døden er indtruffet -
og der fortsat ingen arving har været -
Gusteaus forretningsplaner, vil blive overdraget til hans souschef - dig.
Jeg er udmærket klar over, hvad testamentet siger.
Hvad jeg vil vide er... Om denne knægt ændre på noget af alt det her?!
Der er ikke den store lighed.
Der er ingen lighed, overhovedet! Han er ikke Gusteaus' søn.
Gusteau havde ingen børn, og hvad sker der med timingen af alt dette?
Testamentet træder i kraft, om mindre end en måned!
Pludselig, kommer denne dreng med et brev -
fra sin netop afdøde mor, som påstår af Gusteau er barnets far?
Yderst mistænksomt!
- Det her er Gusteaus'? - Ja, ja, ja.
- Tillader de? - Selvfølgelig.
Men drengen ved ingenting.
Hun siger at hun aldrig har fortalt ham, eller Gusteau det, og beder mig om, at jeg heller intet fortæller.
- Hvorfor lige dig? Hvad vil hun? - Et arbejde til drengen.
- Kun et arbejde? - Tjaa, ja.
Jamen, hvad er du så bekymret for? Hvis han er ansat her -
får du blot mulighed for, at holde øje med ham, imens jeg graver lidt.
Find ud af hvor meget af det her som passer.
Jeg skal have dig til, at samle nogle DNA-spor -
fra drenge. Hår for eksempel.
Vær opmærksom på hvad jeg siger. Hele denne situation er yderst mistænkelig.
Han ved et eller andet.
Slap nu af, han er bare opvasker. Jeg tror nu godt du kan klare ham.
Hvad er det du gør?
Jeg er ved at skære grøntsager. Jeg er ved at skære grøntsager?
Nej! Du spilder energi og tid!
Du tror madlavning, er et roligt arbejde, som mor i køkkenet?
Mor havde aldrig brug for at tænke på -
det enorme pres, når ordrerne kom flyvende inde hele tiden -
og enhver ret er sin egen, der findes ingen simple -
og alle de forskellige retter -
må og skal være på kundens bord -
på præcis samme tid, varme og perfekte.
Hvert sekund tæller, og der er ikke tid til at være mor-agtig.
Hvad er det her? Hold din arbejdsplads ren!
Når det bliver virkelighed, hvad vil det så ikke ende med?
Rodede arbejdspladser, sløver bare det hele ned.
Maden kommer ikke afsted, ordrer vokser og vokser, det hele ender i en katastrofe.
Lær det på denne her måde:
Hold din plads ren, eller jeg slår dig ihjel!
Det ser ud som om, at du har kastet op på dine ærmer.
Hold hænder og arme ind til kroppen, sådan her - okay?
Vend altid tilbage til denne position.
Kokke arbejder hurtigt. Skarpe redskaber, varmt metal, hold dine arme inde.
Det vil forhindre skader, og holde dine ærmer rene.
Kendetegnet for en kok: Beskidt forklæde, men rene ærmer.
Jeg kender Gusteau stil.
I hver ret havde Gusteau altid noget uventet.
Lad mig vise dig det. Jeg kan huske alle hans opskrifter.
- Altid gør noget uventet. Nej. Altid følg opskriften.
- Jamen du sagde jo lige... - Nej, nej, nej.
Det var hans job, at være uforudsigelig. Det er vores job at -
- Følge hans opskrifter. - Følge opskriften.
Hvordan kan man se, om et brød er godt, uden at smage på det?
Ikke ved at smage, ikke ved at dufte, men lytte til lyden.
Lyt.
En symfoni af smuldren. Kun de bedste brød lyder således.
Den eneste måde at få de bedste vare på, er at få dem som den første -
og der er kun to måder, hvorpå dette kan lykkedes
Lad selv dine råvare, eller bestik buddet.
Voilà! Den bedste restaurant får det første læs.
Folk synes at "haute cuisine" er eksklusivt Så kokken må også være eksklusive.
Men ikke så meget igen. Lalo dér, løb hjemme fra da han var 12.
Blev ansat i et cirkus, som akrobat.
Og så blev han fyret -
for at rende rundt med, chefens datter.
Horst har siddet inde.
Hvorfor?
Der er ingen der rigtig ved det. Han ændre på historien hver gang man spørger.
Jeg bedrog et kæmpe firma.
Jeg røvede den anden største bank i Frankrig, med min egen kuglepen.
Jeg lavede hul i ozon-laget, lige oven over Avignon.
Jeg dræbte en mand med min tommelfinger.
Spil aldrig kort med Pompidou.
Han er blevet udelukket fra, Las Vegas og Monte Carlo.
- Larousse solgte våben til modstanderen. - Hvilken modstander?
Det vil han ikke sige. Åbenbart vandt de ikke.
Så derfor ser du.
Vi er kunstnere, pirater, vi er mere end kokke.
- Vi? - "Oui". Du er en af os nu, "oui"?
Oui. Tak for resten, for alle rådende omkring madlavning.
- Selv tak. - For hvad?
For at have taget imod dem.
Hva'?
Rotten!
- Jamen.. Han... - Jeg tabte bare mine nøgler.
Har De bestemt Dem?
- Jeres suppe er fortræffelig. Men... - Men vi har altid bestilt den.
- Hvad kan I ellers tilbyde? - Jamen, vi har en rigtig lækker foie gras.
Jeg kender udmærket til foie gras'en.
Den kender vi alt for godt.
Hvad har kokken, som er nyt?
- Nogen har spurgt hvad der er nyt?! - Nyt?
Ja. Hvad skal jeg sige til dem?
- Jamen, hvad fortalte du dem? - Jeg fortalte dem, at jeg ville undersøge det!
Hvad ævler du om?
- Kunderne spørger mig om, hvad der er nyt. - Hvad skal jeg fortælle dem?
- Hvad har du fortalt dem? - Jeg sagde jeg ville undersøge det!
Det er da nemt.
Bare find på en eller anden gammel Gusteau opskrift -
et eller andet, som vi ikke har lavet længe -
De kender alt til vores gamle ting. De kan lide Linguinis suppe.
De spørger efter hvad fra Linguini?
En masse kunder kan lide suppen. Det er alt hvad vi siger.
Sagde vi det?
Jamen fint. Hvis det er Linguini de vil have -
så fortæl dem, at Linguini har forberedt, noget helt specielt til dem.
Noget som ikke står på menuen.
Åh... Glem nu ikke at stresse -
- det er Linguinitress. - "Oui", chef.
Nu får du endelig mulighed for, at vise hvad dit talent kan, Linguini.
Et gammelt glemt farsbrød "à la Gusteau".
- Colette skal nok hjælpe dig. - "Oui", chef.
Skynd jer så. Vores gæster er sultne.
Er du sikker? Den opskrift var en katastrofe.
Det sagde Gusteau endda selv.
Det er lige sådan en udfordring, en spirende kok har brug for.
"Farsbrød à la Gusteau.
"Farsbrød bagt i saltet skorpe af tang -
"med armene fra en blæksprutte, hunde-rose-purée
"snegle æg og tørrede hvide svampe -
"serveres med ansjovs-lakrids-sovs."
Jeg kender ikke denne opskrift, men det er Gusteaus såh -
Lalo! Vi har noget kalve-mave lagt i blød, ikke?
Yes! Kalvemave, det kommer nu.
Kalve-mave?
Åh!
Okay.
Jeg er straks tilbage, hvor...
Hey! Jeg skal lige... Hey!
Tag dig ikke af mig, jeg skal bare lige låne den her i to sekunder.
Lad os se herovre -
Jeg er straks tilbage -
Tak skal du have.
Undskyld mig. Jeg skal lige -
Jeg skal åbenbart lige bruge den her. Jeg er straks tilbage -
Jeg skal nok samle det op -
Og noget af det krydderi -
Okay.
Hvad har du gang i? Det var meningen du skulle -
tilberede Gusteau opskriften.
Det her er opskriften.
Opskriften siger ikke noget, om hvid trøffel-olie!
Hvad har du ellers - Improvisere du?
Der er ingen tid til at eksperimentere, kunderne venter.
Du har ret. Jeg burde lytte til dig.
- Stop det der! - Stop hvad?
Du gør mig tosset! Hvad end du gør, så stop det!
- Hvor er den specielle ordre? - Den er på vej!
- Jeg troede vi var sammen om det her. - Det er vi også.
- Jamen hvad er det du har gang i? - Det er svært at forklare.
- Specialiteten? - Kom og hent den!
Wow, wow. Jeg glemte ansjos-lakrids-sovsen.
- Du vover lige. - Jeg gør ikke noget. Jeg -
Undskyld.
Er Linguinis ret snart klar?
Ja. Den er lige så dårlig som vi husker den. Den er lige blevet taget ud.
- Smagte du på den? - Ja, selvfølgelig. Før han ændrede på den.
Godt. Hvad?! Hvordan kunne han ændre på den?
Han ændrede på den, så snart den røg ud af døren.
Av!!
De elsker den!
Andre kunder spørger allerede, efter den, efter Linguini.
Jeg har fået syv bestillinger mere!
Det er jo.... Vidunderligt.
Jeg vil gerne bede om en af dem.
Special bestilling!
Hvad er det der?
Special bestilling! Special bestilling! Special bestilling!
For Linguini.
- Tillykke Mr. Linguini. - Skål, ja?
Drik nu, vi har masser.
Tag en pause lille-kok. Få noget frisk luft.
Vi klarede det virkelig flot i aften.
Hah!
Der fik jeg dig!
Ej, helt seriøst nu.
Jeg vil meget gerne have en lille snak, med dig inde på mit kontor Linguini.
- Er jeg i problemer? - Problemer? Nej.
Et lille glas vin, en venlig snak. Bare vi tog kokke.
Opvaskeren vil ikke komme, og spørge dig til råds mere hva', Colette?
Han har fået alt hvad han havde brug for.
Skåler for din succes hva', Linguini?
Godt for dig.
Jeg tog bare et glas for at være høflig. Jeg drikker ikke rigtig, hvis du forstår.
Selvfølgelig gør du ikke det. Det ville jeg heller ikke, hvis jeg drak det der.
Men du ville være en kæmpe idiot, hvis du ikke ville kunne -
lide denne Château Latour fra 61.
Og dem, "Monsieur Linguini", er ingen idiot.
Lad os skåle for dig, som "ikke-idiot".
- Remy! - Emile?
Jeg kan ikke tro det! Du er i live!
- Du klarede det! - Jeg troede aldrig jeg ville få jer at se igen!
Vi troede ikke, at du havde overlevet.
Og hvad er det du spiser?
Det ved jeg faktisk ikke.
Jeg tror at det en gang, har været en slags papir.
Hvad? Nej. Du er i Paris nu. Min by.
Ingen af mine brødre spiser, ulækkert affald i min by.
Remy! Stjæler du? Du fortalte Linguini at han kunne stole på dig.
- Og det kan han, det er til min bror. - Jamen drengen kunne miste sit job.
Hvilket betyder, også jeg. Der er styr på et, okay?
- Mere vin? - Jeg burde ikke, men... Okay.
Nå Linguini, hvor har du øvet dig henne?
Øvet? Okay.
Du må forstå at jeg ikke regner med, at dette er første gang du laver mad?
- Det er det ikke. - Jeg vidste det!
Det er min... Andet, tredje, fjerde... Femte gang.
I mandags var det første gang.
Men jeg har ordnet affald og opvaske, i lang tid før det...
Ja ja. Tag noget mere vin.
Fortæl mig lidt om dine interesser Linguini.
Kan du lide dyr?
Hvad? Dyr? Hvilken slags?
Bare de sædvanlige, hunde, katte, heste, marsvin,
rotter.
Jeg har fundet lidt...
Nej, nej, nej, nej!
Spyt det der ud, lige nu!
Jeg bliver nødt til at lære dig noget om mad. Luk dine øjne.
Tag så en bid af... Nej! Nej! Nej!
- Du skal ikke bare sluge det sådan! - For sent.